У статті Вікіпедії написано: «ar25.org («Народний Оглядач») — український ультраправий та націоналістичний вебсайт, що позиціонує себе як «інтернет-портал стратегічних новин». Заснований 1999 року».
Про те, що НО є правим і націоналістичним сайтом, добре відомо. Але мене здивувало і зацікавило те, що нас віднесли до «ультраправих». Що вікіпедисти мали на увазі?
Перша думка – це просто образливий ярлик. Не секрет, що в пост-сталінському інформаційному просторі найкращим способом когось принизити і залякати є обзивання «фашистом», «нацистом» або «ультраправим». Як повідомляє ця ж Вікіпедія, термін «ультраправі» застосовують стосовно неофашистів і неонацистів.
Але будемо вважати, що вікіпедисти не схильні до тенденційних оцінок і під «ультраправими» мають на увазі якихось особливо переконаних і рішучих «правих» (від лат. ultra – понад, надмірно). Слово «ультра» є підсилювачем будь-яких якостей.
Отже, треба почати з того, кого вони вважають «правими». Зі статті «Праві (політика)» можна зрозуміти лише те, «праві» протилежні «лівим». Все інше – суцільний поняттєвий туман. Врешті-решт вікіпедисти змушені констатувати: «Останнім часом політологами, соціологами та соціальними психологами визнається, що традиційний поділ на лівих та правих неадекватно зображає реальний спектр думок в суспільстві». Спасибі й на цьому.
Звісно, що справа не в Вікіпедії, а в хаотичному стані сучасної політології та уявлень про неї у масовій свідомості. Вікіпедія – це лише дзеркало поширених у суспільстві стереотипів.
Головна проблема в тому, що поділ на «правих» і «лівих» розглядається як просторове поняття: з одного боку праві, з протилежного – ліві.
Насправді ж ці слова мають зовсім інший сенс:
правий – той, що правильний і прямо йде до правдивої мети;
лівий – той, що відхиляється від прямого шляху і звертає на манівці геть від правдивої мети.
Поняття «праві» і «ліві» співвідносяться як «правильність» (англ. right – читається «райт») і «брехня» (англ. lie). Тому «правий» – це правдивий, прямий, правильний. Натомість «лівий» – облудний, непевний, звідси «ліва справа» – нечесна справа, «піти наліво» – збочити, вчинити нечесно. Відтак «праві» і «ліві» в політології – це «праведники» і «грішники» в релігії.
З цього випливає, що правий рух, будучи рухом до правдивої мети, є більш-менш цілісним, адже базовою ознакою правди є цілісність, відсутність логічних суперечностей. Правий рух засадничо єдиний – подібно до істини, яка також єдина, чітка і конкретна.
Натомість лівих рухів, які ведуть від мети, може бути нескінченна кількість – від помірковано лівих (помилкових) до відверто абсурдних і самовбивчих (ультралівих).
Головною відмінністю «правих» і «лівих» у політології є уявлення про джерело влади.
Праві вважають, що людина є соціальною істотою, відтак джерелом влади є організована громада, тобто спільнота, у якій всі знають всіх. Відтак органи державного управління вибудовуються знизу догори – від первинних громад до центральних органів влади. Багаторівнева система таких громад формує республіку – «суспільну справу». Народ, організований у республіку, перетворюється з аморфного етносу на структуровану націю. Ідеологія перетворення етносу на націю з власною державою називається націоналізмом. Таким чином, політичним проявом правого руху є націоналізм. Обов’язковими складниками націоналізму є консерватизм (збереження перевіреного досвідом), традиціоналізм (плекання самобутньої культури), еволюціонізм (поступовий, природний розвиток на основі змагальності), солідаризм (співпраця різноманітностей).
Ліві розділяються на дві ворогуючі групи.
Ця частина лівих вважає, що джерелом влади є керівна партія, управлінська верхівка, панівний клас, державний апарат. Органи управління вибудовуються згори донизу, відтак все вирішує державний апарат. Він тримає народ в аморфному стані, пропонуючи йому ілюзію народовладдя. Така система являє собою відверту або приховану диктатуру. Політичним проявом цієї частини лівого руху є етатизм (від франц. État – держава). Різновидами етатизму є соціал-демократія, соціалізм, комунізм, маоїзм.
Інші ліві вважають, що джерелом влади є кожна окрема людина. Вона самодостатня, їй не дуже потрібна громада, а повноцінна держава – точно не потрібна. Політичним проявом цієї частини лівого руху є лібералізм. Проявами лібералізму є лібертаріанство, анархо-капіталізм, анархізм, трансгуманізм. Оскільки лібералізм відкидає державу, то він не має історичної реалізації.
Обидві частини лівого руху – етатизм і лібералізм – заперечують те, що джерелом влади є організована громада – і це їх об’єднує в боротьбі проти правого руху.
У той же час етатизм і лібералізм різко розходяться в уявленнях про джерело влади і завзято воюють між собою – це виглядає як «боротьба між державою і людиною».
А де тут націоналізм? Так історично склалося, що внаслідок Другої світової війни націоналізм був майже повністю зруйнований. Але якщо він частково зберігся в США і Швейцарії, то в Україні він був тотально зачищений.
Структура україномовного простору: чому нема націоналізму? (+аудіо)
У результаті в Україні націоналізм користується мінімальним впливом. Те, що називається націоналізмом, насправді є лівим популізмом і лівим екстремізмом. Так, ми маємо багато українських патріотів – лівих, правих і взагалі ніяких. Але не треба це називати націоналізмом, тому що націоналізм – це раціональна доктрина, натомість патріотизм – це природне почуття любові до свого рідного.
Ідеологічні дискусії в Україні зводяться до боротьби між етатистами і лібералами. Націоналістів нема на цьому святі демократії, тому що як тільки вони подають голос, то одразу ж отримують клеймо фашистів, нацистів, ультраправих.
Зрозуміло, що в Україні нема ні фашистів, ні нацистів – це всього лише образливі ярлики. А чи є в Україні ультраправі?
Ми вже з’ясували, що праві – це ті, що правильно йдуть до правдивих цілей. Правий підхід – здоровий і гармонійний, права ідеологія – націоналізм – природна і збалансована.
То чи можна бути ультраправим, тобто надмірно правим? Занадто здоровим? Надмірно природним? Занадто гармонійним? Ультраоптимальним?
Лише в одному випадку – якщо розглядати «ультраправість» як ідеальний стан, як бажану мету. Цього ідеального «ультра» ще нема, але до нього треба прагнути.
Усвідомлюючи це, можемо відповісти на запитання, винесене в заголовок.
– Чи є «Народний Оглядач» націоналістичним ресурсом?
Націоналістичним – безумовно. Хто сумнівається, хай почне з Азбуки націоналізму.
– А чи є він ультраправим?
Ні, не є. Але до ультраправоти треба прагнути – як до ідеальної мети. Тож якщо нас називають ультраправими, то це можемо сприймати лише як світле побажання і своєрідний «аванс» на майбутнє. Лише так можна сприймати вердикт Вікіпедії: «ar25.org («Народний Оглядач») — український ультраправий та націоналістичний вебсайт».
Хай Буде!
Рухаємося до досконалості.
Коментарі
Що мали на увазі?
Мабуть це! ))
![](https://files.ar25.org/sites/default/files/styles/cover/public/191226_mem-2-.jpg?itok=x85fsvPS)
"Є десь, у якійсь далекій землі, таке дерево, що шумить верховіттям у самому небі, і Бог сходить ним на землю вночі..." (М. В. Гоголь)
козаки-праворуч, до раю. колонізатори-ліворуч, до пекла
Статус ультраправого ресурсу зобов’язує. Ми маємо стати зразковою спільнотою для всього правого руху.
Все, що робиться з власної волі, – добро!
"...правий – той, що правильний і прямо йде до правдивої мети..." Що мається на увазі під Прямим шляхом? Якщо Траєкторія - пряма лінія, то через інерційність системи отримуємо динамічні втрати у вигляді коливального процесу навколо рівня рівноваги. Чим вища швидкість просування по тій траєкторії - тим більші ці втрати. Але будь яка інша траєкторія результатом має ще більші втрати. Може гармонічна траєкторія ліпше підходить? Реалізувати її ідеально у звичайний спосіб через контроль і корекцію неможливо, але можна наблизитися до неї із похибкою, котра влаштовує.
В ідеалі Прямий шлях - це оптимальний шлях.
Все, що робиться з власної волі, – добро!
Чи не є прикладом спроби прямолінійного шляху політика Порошенка останні два роки його каденції? Я не про помилковість, скоріше за все вибирати було мало з чого, часу бракувало. Я про саму траєкторію, її конфігурацію. Вона має бути конкретною. Світ розгортається за законом циклу, тобто кола, проекція його на часову вісь - це звичайна синусоїда. Ті процеси, з котрими мав справу, розгорталися саме за прямолінійним законом (імпульсна техніка, силова електроніка), породжували втрати, перешкоди у етер і мережу живлення. Альтернатива була, але від неї відмовилися. Здається мені тут так само, ми в полоні ілюзії прямолінійності. В силовій електроніці - це резонансні схеми на противагу прямокутному перемиканню, була також колись ненасичена логіка, дозволяла високі швидкості обробки інформації, але від неї відмовилися. Все це працювало наближено до циклічних процесів. І наостанок, якщо перехід відбувається за законом циклу, система не помічає змін і не чинить опору. Чи я помиляюся?
"Прямий шлях" означає оптимальний: найкоротший, найлегший, найефективніший, найпростіший, найбільш реалістичний. Очевидно, що він не зводиться до прямолінійного руху.
Погляньте на те, як вода витікає з ванни чи раковини: вона закручується, причому проти годинникової стрілки. Здається, що вода робить зайвий рух, але це прискорює витікання. Прискорення відбувається завдяки впорядкованому витіканню.
Циклічність і проходження послідовних фаз - це також впорядкування, яке дає прискорення, оптимізацію.
Тому й говорять, що найкоротший шлях - той, який знаєш.
Як співалося в одній пісні, "Нормальні герої завжди ідуть в обхід" :)
Порошенко рухався прямолінійно і, здавалось би, більш надійно. Проте я припускаю, що поява Зеленського прискорює розвал старої системи і формування гумусу для творення нової.
Відтак може бути, що "прямий шлях" для України: Янукович --- Порошенко --- Зеленський --- ... (?).
Все, що робиться з власної волі, – добро!
Пояснювальна стаття - гідна, і високого рівня, Ігоре, дякую !
Тільки яка доля її ? Може варто надіслати її до Вікіпедії, як пояснювальну, оскільки те, що вона написала, показує брак інформації.
В такому разі, слід змінити кінець, бо він звертається до Вікіпедії не напряму. Які думки ?
"Лише так можна сприймати вердикт Вікіпедії: «ar25.org («Народний Оглядач») — український ультраправий та націоналістичний вебсайт»".
Творимо разом Вільну Українську Державу Гартленд !
Дав посилання на цю статтю у матеріалі про НО на Вікіпедії. Наша відповідь полягає в тому, щоб опанувати вікі-культуру.
Все, що робиться з власної волі, – добро!
Ще краще !
Творимо разом Вільну Українську Державу Гартленд !
Додав озвучення цієї статті.
Все, що робиться з власної волі, – добро!
<blockquote><strong>Ігор Каганець wrote:</strong> Додав озвучення цієї статті.
</blockquote> Вніс у статтю деякі зміни. Якщо є якісь побажання, я їх врахую.
Вперед, брати, до світлої мети!
В статті "див. У статті Вікіпедії" вніс деякі уточнення, які покращать тон статті на користь НО.
В статті "див. У статті Вікіпедії" вніс деякі уточнення, які покращать тон статті на користь НО.
?Чому відсутня згадка про дослідження:
із соціоніки?
українського націоналізму?
психопатів?
"Є десь, у якійсь далекій землі, таке дерево, що шумить верховіттям у самому небі, і Бог сходить ним на землю вночі..." (М. В. Гоголь)
<blockquote><strong>Арсен Дубовик wrote:</strong> ?Чому відсутня згадка про дослідження:
із соціоніки?
українського націоналізму?
психопатів?
Валерій Швець wrote: В статті "див. У статті Вікіпедії" вніс деякі уточнення, які покращать тон статті на користь НО.
</blockquote>
Надайте мені більше інформації і я спробую внести зміни. Проте не факт, що головний рецензент залишить їх в силі.
<blockquote><strong>Арсен Дубовик wrote:</strong> ?Чому відсутня згадка про дослідження:
із соціоніки?
українського націоналізму?
психопатів?
Валерій Швець wrote: В статті "див. У статті Вікіпедії" вніс деякі уточнення, які покращать тон статті на користь НО.
</blockquote> Добре. Почну над цим працювати.